Molempien veneiden runkolinjoissa näkyy sekä modernia otetta, omaperäisyyttä että tarkoituksenmukaisuutta. Maxus 35 näyttää heti tilavalta perhepurrelta. Melkein suora parras nousee keulaa kohti ja varalaidat ovat korkeat. Laitapalteet alkavat vasta noin kolmanneksen keulasta perään päin ja ovat huomattavan syvällä, aivan vesirajassa. Avotilan kohdalta ne nousevat ylös ja kaventavat perän märkäpintaa niin, että vene pärjää yhdellä peräsimellä.
Kansirakenne on erikoisen kaksijakoinen, hieman pilothouse-henkinen. Matala kiila ulottuu pitkälle keulaan. Maston takana poikittainen ikkunalinja nostaa ruffin ylemmäs, josta profiili laskeutuu ja jatkuu avotilan reunuksina rattien tasalle.
Pointer 30 panostaa eleganssiin. Vene on solakka (leveys 2,90 m sallii traileroinnin), varalaita on päiväpursimaisen matala ja laitapalteet on pehmennetty lähes huomaamattomiksi. Kansielementti jatkuu partaaksi ja kurkottaa integroituna pukspröötinä odottamaan avotuulia ja genaakkeria.
Myös rikit ilmaisevat suoraan, että erilaisissa purjehdusmaailmoissa liikutaan. Alumiinimastoilla mennään, eikä leveähuippuisia purjeita käytetä. Pointerissa ollaan ajan ja urheilun hengessä kiinni, kun masto on melkein keskellä venettä. Maxuksen masto on vanhanaikaisesti paljon edempänä ja purjealaa on niin maltillisesti, että ensituntuma rattien takana on melkeinpä laiskuuteen asti leppoisa.
Lue pariesittely Vene-lehdestä 8/2024
- Maxus on valmistanut riittävästi kilpapursia tietääkseen, että tämä perhepursi jää alitehoiseksi kevyissä tuulissa. Valinta on tietoinen, yhden lajin turvallisuustavoittelua.
- Purjealaa on niin runsaasti, että sopivissa oloissa Pointerille voi ennustaa vauhdikkaita surffeja, vaikka sitä ei varsinaisesti ole plaaniin suunniteltu.